![Fokhagyma](https://nyugdijban.sk/wp-content/uploads/2023/09/garlic-texture-background-natural-ca2fbb7e5a280ce481e4eeadadbc01e1-818x490.webp)
A főváros piacain mostanában gyakran hangzik el ilyen megkönnyebbült örömkiáltás. Pedig nem éppen szlovákiai fokhagyma kelleti magát duzzadó gerezdjeivel, többségében magyarországi, meg csehországi behozatal ez is.
Ha ára megegyezik is az éveken keresztül kínált kínaival, a minőségét egy napon sem lehet említeni azzal az íztelen, szagtalan, gyorsan csírázó ázsiai fokhagymával.
Jó, hogy már itt tartunk. E két szomszédos országban már több évvel ezelőtt rákapcsoltak a termesztésére. Már nekünk is jut belőle. Ebből nyugodtan bekészíthetünk többet is, kibírja tavaszig. És, aki úgy dönt, hogy inkább a saját termesztéssel próbálkozik, jó, ha ezekből a fajtákból szerzi be a szaporítóanyagot.
Alig van fűszernövényünk, amelynek olyan sokféle gyógyító hatást tulajdonítanának, mint a fokhagymának (Allium sativum). Már 5 ezer éve termesztik Indiában, Egyiptomban, 2 ezer éve Kínában. Európában körülbelül ezer éve van jelen a kerti kultúrákban. Legalábbis a receptekben fennmaradt írásos emlékek erről tanúskodnak.
A friss fokhagymában található illóolaj a kéntartalmú, szagtalan alliin, amely a gerezdek aprítása során, az alináz enzim hatására allicinné alakul át. Ez a különleges, fűszeres illatú, antibakteriális hatású, gyorsan bomló anyag, melyből részben a szagtalan ajoen, részben a fokhagyma jellegzetes szagát kiváltó illékony vegyületek keletkeznek. Ezeknek az antioxidáns hatása közismert. Ezek az anyagok, valamint a fokhagymában található vitaminok (A, B1, B2, B3, C, provitamin A és D), a nyomelemek (többek között réz, vas, jód, magnézium, szelén) váltják ki azt a számtalan gyógyító hatást, amelyért a ma is ajánlják rendszeres fogyasztását. A legrégebbi orvosi dokumentumban, az Ebers-féle papirusztekercseken 22 orvosságnak volt az alkotóeleme. Ma ezt messze meghaladja azoknak a készítményeknek a száma, amelyeknek a fokhagyma az alapjuk. De nem kell ezekért a patikába menni. Az otthon termesztett fokhagyma frissen fogyasztva, mézben eltéve, pirítósra dörzsölve, vagy ételekben, számtalan jótékony hatását ki tudja fejteni. A magas vérnyomást csökkenti, az érelmeszesedést gátolja, erősen baktériumölő hatású, daganatos megbetegedések ellen is véd, a gombás fertőzéseket is gyógyítja, torokgyulladást szüntet, féregűző, gyomorműködést javító.
Ne várjunk tavaszig!
A nálunk termeszthető fokhagymának két alaptípusa van, az őszi és a tavaszi. Az őszi jól tűri a hideget, ha az októberben elduggatott gerezdek még a tél beállta előtt begyökeresednek. Az őszi ültetésből általában 2-3 héttel korábban kapunk érett fokhagymát, mint a tavasziból, a terméshozama is nagyobb. Eltarthatósága viszont rövidebb, mint a tavaszié, rendszerint januárig tárolható. Ezért mindkét termesztési módot érdemes alkalmazni.
Igényei
A talajt időben ássuk fel és hagyjuk leülepedni. Kerüljük a fonálféreg-fertőzés esélyét hordozó gyökérzöldségek helyét, vagy azokat az ágyásokat, amelyekben az előző öt évben hagymaféléket termesztettünk. A legjobb, ha borsófélék után ültetjük. De – semmiképpen ne frissen trágyázott talajba!
Ültetése
Jót tesz a fokhagymának, ha ültetés előtt hideghatás éri. Ha az időjárás túl enyhe, kb. 3 hétig tároljuk a hűtőben. Gerezdre bontáskor az apróbb, fonnyadt, vagy penészes egyedeket távolítsuk el. 12-15 cm-es tőtávolságra ültessük a gerezdeket úgy, hogy 2-3 cm mélyre duggassuk széles végükkel (gyökerükkel) lefelé. Négyzetméterenként 50-90 dkg fokhagymagerezdre van szükségünk. 1 kg fokhagymában általában 30-32 fokhagymafej van, egy fejben pedig 8-10 gerezd. A fokhagymaközép nem való ültetésre!
Vízigénye nem nagy, régebben öntözés nélkül termesztették. Szárazság esetén, tenyészidőben azonban szükség szerint 30-40 mm-es vízadaggal öntözzük. Csaknem minden talajban megterem, ám a legjobban a kötött, humuszban gazdag agyagos talajokban fejlődik. A zöldtrágyázást meghálálja. A kisebb árnyékot elviseli.
A fuzárium-gomba ellen éppen az időben végzett őszi ültetés védi.